Skyler, jag är så...
Marie. Åh gud, Marie. Hur?
Gode gud. Tack.
Är hon vacker?
Jag sitter i bilkö på väg 40.
Det har skett en olycka.
Idag av alla dagar, va?
Nej, nej. Låt henne vila. Jag kommer så fort jag kan.
Tack.
Ursäkta. Skyler White?
- 307. - Tack.
Skyler, förlåt. Jag... Är du okej?
Säg hej till din dotter.
Hallå där, tjejen. Hej, Holly.
Grattis, Walt.
Åh, Ted, förlåt, jag såg dig inte.
Ted körde mig hit. Tack och lov.
Den där lilla godbiten hade bråttom ut.
Halvvägs hit var han på väg att stanna-
- och föda fram henne själv.
Jaha, det... Jag är glad att det inte blev så.
- Ja. Tack, Ted. - Inga problem.
Jag ska åka så att ni två...
Så att ni tre får vara ensamma.
Ta det lugnt nu, Sky.
- Hur ska jag kunna tacka dig? - Oroa dig inte för det.
Det var ett nöje. Grattis än en gång.
- Tack. - Hon är så vacker.
Okej. Vi hörs av.
- Okej. Sköt om dig. - Hej då.
- Hur mår du? Är allt okej? - Allt är bara bra.
Jag önskar att du hade varit med.
- Var är alla andra? - Där nere.
Hank, Marie och Junior skulle äta.
Han har varit så duktig. Han har till och med bytt blöja.
- Nej? - Jo.
Gjorde han det?
Älskling, finns det något jag kan göra?
- Vad som helst. - Ja, faktiskt.
Jag glömde övernattningsväskan där hemma.
Jag tror att jag hade kejsarsnitt på hjärnan.
Men jag är så glad att allt gick bra.
Att jag kunde föda naturligt. Det kunde inte ha gått bättre.
Bra.
Jag ska hämta dina saker.
Och så hämtar jag mina också, okej?
- Jag sover här med dig. - Okej.
Pappa. Jag stod i duschen.
Jag har försovit mig.
Jag är sen, men jag kommer. Ja.
Älskling, jag måste sticka.
Okej.
- Du har haft inbrott. - Okej.
Åh, nej. Nej, nej, nej!
Kom igen. Fan.
Åh gud.
Herregud.
Det här har varit en tuff vecka. Den tuffaste hittills.
Vet ni varför? För att den här dagen var nära.
- Min födelsedag. - Din åter-födelsedag?
Ja. Det blev värre ju närmare den kom.
Jag var faktiskt livrädd att jag inte skulle klara det.
Jag sjukanmälde mig tre dagar i rad.
Min chef var skitsur.
Men jag brydde mig inte. Jag ville inte träffa någon.
Ni vet hur det är. Det behövs bara en kompis-
- för att man ska vara ute på gatan igen.
Men jag klarade det. Det gjorde jag.
Jag har varit ren i ett år.
Du ser trött ut. Dina ögon är röda.
- Sover du ordentligt? - Nej, inte direkt.
Jag håller på med en ny tatuering som är rätt komplicerad.
- Jaså? - En kille som vill ha på hela ryggen.
Han på sin motorcykel med eldsflammor runtom.
Jag gör förslag, men han kommer med ändringar hela tiden.
"Ge mig mer muskler. Mer flammor."
Och jag menar: " A: Vi är inte i Sixtinska Kapellet.
Och B: Det är drygt nog med alla dina finnar som är i vägen".
Jag önskar att du inte jobbade där.
Du ska undvika den sortens människor.
Jag vet. Och det gör jag.
Det är mest skolungdomar och piloter.
Det är faktiskt rätt propert.
Tack.
- Så, hur är det på ditt jobb? - Äh, det är samma gamla vanliga.
Jag kör utbildning på mina lediga dagar.
De anställer vem som helst nu för tiden. Folk helt utan erfarenhet.
Träffar du någon?
- Nej. - Du, då?
- Den där grannkillen, då? - Vad menar du?
Han verkade förvänta sig att bli presenterad för mig.
- Han vet att du äger stället. - Jaha.
Pappa, han är vår hyresgäst. Det är allt.
Varför skulle jag dejta en hyresgäst?
- Okej. - Varsågoda.
Åh, ja. Visst är hon väl vacker?
Hon måste vara den vackraste bebisen någonsin.
Ja. Och varför inte? Hon har ju att brås på.
- Jag tar det. - Ja. Ja.
Hallå. Hallå?
Det är ingen där.
Jag vann.
- Hallå. - Hej där.
Åh, hej, Carmen. Det är bara Carmen.
- Kom igen. Snabba på. - Så du har hört? Ja, ja.
Glada nyheter. Åh, hon är så vack er.
Jo, Holly. 3260 gram.
Alla mår fint.
Jävla pundare. Varför ringer du på det här numret?
Jag måste berätta en sak. Jag hade inbrott igår.
- Jag blev rånad. - Va?
Ja. Någon har tagit alla våra grejer. Okej?
Allt.
Fattar du, mr White?
Allt det blåa. Det är läskigt.
De visste exakt var de skulle leta.
Men säg någonting, då. Skrik eller något! Kom igen!
Mr White.
Gud!
Åh, nej.
Okej. Okej. Okej.
Hank, kom igen. Vi svälter ihjäl här ute.
- Jag skulle bara hämta en öl. - Äntligen.
Okej. Då kör vi.
Vi har mild, medium och muy caliente.
Jag paxar kycklingbröstet.
- Los Pollos Hermanos? - Ja, seriöst. Du måste prova.
Den här syltan sätter press på Kentucky Fried Chicken.
Jag tror att någon är hungrig. Ge mig bebisen.
Åh, sötnos. Jadå.
- Har du någon coleslaw? - Nej. Kom igen. Jisses, Sky.
- Inte vid bordet. Vi äter ju. - Hank, det är bara ett bröst.
- Det är min svägerskas bröst. - Var inte så gammalmodig.
Hank, kommer du ihåg när vi pratade om barnsäkerhet?
Ja. Visst. Tänker du staket eller överdrag?
Jo, eller jag tänkte mer på ett alarmsystem.
Det finns ett nytt slags ekolodsystem som...
- Om något ramlar i, går larmet igång. - Schysst.
- Wow, det låter dyrt. - Det är det.
- Men för barnet, jag menar... - Men ni...
Ni kan väl låta mig och Marie stå för det?
- Absolut. - Nej, nej. Tack.
Nej, tack. Jag ska snart börja jobba igen.
- Vi fixar det själva. - Snart börja jobba?
Eftersom din operation är snart-
- tänkte jag att vi behöver få in extra pengar.
Men, Skyler, vi måste tänka på barnets bästa.
Och hon borde få vara med sin mamma åtminstone de första åren...
Pengamässigt klarar vi oss. Det lovar jag dig.
Va? Har ni en sedelpress i garaget som sprutar ut sedlar?
I mina drömmar. Mamma säger till och med att jag ska jobba.
Ja. Vi får alla hjälpas åt.
Varför köper vi aldrig kinesiskt?
Jag tar henne. Jag tar henne.
Såja. Duktig flicka. Vilken duktig flicka.
Du är min lilla tjej, du.
Vill du se en sak?
Kom här. Åh, jag vet. Jag vet.
Jadå.
Du.
Vill du se vad pappa har gjort för din skull?
Jag ska visa dig. Här. Titta här.
Vill du se?
Titta. Det har pappa gjort.
Pappa har gjort det för dig.
Här ser det ut som det alltid har gjort.
Varför har ni inga datorer? Vi lever på 2000-talet.
Vad i helvete gör du här?
- Försvinn. - Nej. Du tog grejerna.
Jag fattade när jag hörde meddelandena.
Så du fattade? Grattis, Einstein.
Du lät mig våndas hela dagen, som om jag hade klantat till det...
...och så var det du som tog allt! - Håll tyst.
Sänk rösten.
"Som om du klantat till det"?
När har du inte klantat till det, Jesse?
Hög som ett hus på vad det nu var. Heroin, kanske?
Jisses.
Jag var ledig. Vad jag gör när jag är ledig...
"Ledig"? Vi hade jour, din pundare.
Det var vår största deal någonsin.
Och jag lyckades ro iland det med nöd och näppe, utan dig.
Det är ditt fel att jag missade min dotters födelse.
Fan också.
Hur mycket?
- Hur mycket vadå? - Hur mycket fick vi?
1,2 miljoner.
- Sexhundratusen var. - Fyrahundraåttiotusen var.
Saul ska ha 20 procent.
Okej. Så var är mina pengar?
Ursäkta?
Du skojar, va?
Om jag gav dig pengarna, skulle du vara död inom en vecka.
Du, jag har slutat med heroinet. Jag mådde ändå bara illa av det.
Och med... Och methen också. Jag behöver det inte.
Jag är ren, mr White. På riktigt.
Bevisa det. Kissa i den här.
- Är du inte klok? - Kissa i den.
De säljer teststickor på apoteket.
Om du är ren, ska du få varenda öre.
Jaså, inte?
Jaha. Ja, tills dess får du väl förlita dig-
- på andra människors vänlighet för att bli hög.
Antingen det, eller din pundarflickvän.
- Inte på mage, Walt. - Jag lägger henne inte på mage.
Jag lägger henne på sidan. Kan du hålla i henne?
- Ja. - Så där, ja.
Om hon nu bestämmer sig för att kräkas lite-
- så rullar jag ihop en handduk så här under ryggen.
Hammacher Schlemmer säljer färdiga rullar.
- De är allergitestade. - Jaså?
Nå, det duger nog med en handduk.
Skyler, vad är det?
Din son. Han är helt otrolig. Kom och se vad han har gjort.
- Men den är inte färdig än. - Raring, bara låt dem se.
Herregud, grabben. Det är jättefint.
Flynn.
Det är underbart.
SaveWalterWhite. Com.
Jag ska berätta för alla.
Vänta lite. Du tigger väl inte pengar?
Jo. Det är liksom hela poängen. Jag har till och med ett PayPal-konto.
- Ser du? - Men vi kan inte be om pengar.
Walt.
Okej.
Jag uppskattar det verkligen.
Visa vad du mer har gjort.
Det var hans egen idé. Han har slitit så hårt.
- Låt honom hjälpa till. - Skyler.
Det... Du kan inte be honom ta ner den.
- Han kommer att bli jätteledsen. - Skyler, det är välgörenhet.
Varför får du det att låta så fult?
Det här är vansinne. Jag har så mycket pengar...
...att jag använder badrumsvågen för att räkna dem.
Men jag kan inte använda dem. Och familjen får ingenting veta.
Och alla tror att jag är på gränsen till bankrutt.
Det är... Det är vansinne.
Det kanske är därför gangsters har älskarinnor.
- Va? - Revolverbrudar.
- Har du inte sett "White Heat"? - Jo, det har jag...
...men jag ser inte sambandet. - Du vore kanske...
...lättare att anförtro sig till en revolverbrud.
- Bara... - Hur kul är pengar...
...om man inte får spendera dem?
Du förstår vad jag menar. Att berätta är inget alternativ?
- Absolut inte. - Jaha. Vad ska vi hitta på då?
Du har ju: "Titta, jag hittade en väska med pengar vid järnvägen..."
Inte? Hade funkat för mig.
Farbror Murray. Där har vi det.
"Jag har så fina barndomsminnen av farbror Murray."
"Vi tappade kontakten för många år sedan...
...men nu får jag ärva miljoner". - Nej. Nej.
Det får inte vara turen eller en påhittad släkting som räddar oss.
Jag har tjänat ihop de där pengarna. Jag.
Och nu har min son gjort en webbsida-
- SaveWalterWhite. Com, där han ber om anonyma donationer.
Har du en aning om hur det känns?
Ja, titta. Han har till och med ett PayPal-konto.
Cyber-tiggeri. Det är vad det är.
Skramla med en plåtburk inför hela världen.
Ja, det ser inte bättre ut.
Men, Walter. Jag tror att vi har svaret mitt framför näsan.
- Måste jag förklara det för dig? - Jag vet, jag vet.
Du tycker att jag ska donera pengar-
- via webbsidan, men det är uteslutet.
Jag vill inte att familjen börjar tro på någon mystisk räddare i nöden.
Inte en ensam räddare i nöden. Det skulle bara väcka frågor. Men-
- håll i dig nu... zombies.
Jag vet en kille som känner en kille, en "Rain Man" -typ.
Han bor i sin mammas källare i Belarus, okej?
Lycka till med det.
Vänta lite. Han är värsta stjärnhackern.
Han kan ta över datorer-
- över hela världen, och göra dem till zombies som arbetar för honom.
Han kan till exempel få 20-30000 datorer-
- att göra små donationer från olika platser i USA och Canada.
Tio, tjugo, femtio dollar per anonym överföring-
- från världens alla godhjärtade människor, till mr Walter H. White-
- cancerhelgonet.
Jag blir alldeles varm bara av att tänka på det.
Han är ett as, bara. Han dömer mig.
Inte för mycket.
Jag menar, vem tror han att han är? Det var jag som lärde upp honom.
Och ändå beter han sig som om jag är hans tjänare.
Och så bomullen.
Nål?
- Varför behöver du honom? - Exakt.
Det är precis det jag menar.
Tryck den längs med huden, så att den inte skakas för mycket.
Hur mycket är han skyldig dig?
Fyrahundraåttio.
Jäklar, jag skulle vara arg om någon var skyldig mig 500.
Nej, nej. 480000.
Va?
- Va? - Tusen.
Inte på rygg, ifall du spyr. Lägg dig på sidan.
Och hon bara: "Predika inte för mig". Och jag bara: "Det gör jag inte".
"Jag pratar om överlevnad här. Om liv och död."
Jag menar, Becky vet vad vi håller på med här.
Pappa? Jag har försovit mig. Jag kommer.
Pappa?
Pappa, vänta. Det är inte som det ser ut.
Pappa.
Pappa, vänta. Kan vi inte prata lite bara?
Pappa, nej. Sluta nu.
Pappa?
Pappa, nej. Sluta! Rör honom inte!
- Sluta! Släpp honom! - Din lilla idiot.
Pappa, nej. Sluta! Sluta, pappa! Sluta!
- Håll dig undan, gubbe. Backa. - Jesse. Jesse, nej.
- Okej, ta det lugnt! - Vad är det för fel på dig?
- Jag slår ner dig. - Dit sorgliga lilla pundarkräk.
- Ut härifrån! - Jag betalar min hyra!
Jag har faktiskt rättigheter.
Pappa, nej! Okej! Jesse, kom igen nu. Snälla.
Jag betalar min hyra.
Du ska tillbaka till rehab. Idag. Nu.
Det är faktiskt så att... Vi pratade faktiskt precis om det.
- Jaså? - Ja, jag skulle säga det till dig.
- Om jag bara fått en chans. - Arton månader.
Du har varit ren i arton månader, Jane. Varför gör du så här?
Jag fick ett återfall bara. Vadå, tror du att jag är nöjd?
Tror du att det var med flit?
Du ljuger för mig...
...och hänger hos den här nollan. - Den som sade det, han var det.
Han heter Jesse. Och du vet ingenting om honom.
Han pratar om avgiftning varenda kväll.
Så ni pratar om det? Så fint, då.
Tack för att du inte dömer mig 24 timmar om dygnet.
För det är precis det jag behöver, att bli dömd hela tiden.
Okej. Jag vet nog vad du behöver.
- Vad gör du? - Jag ringer till polisen.
- Pappa. Nej, snälla. - Kom igen. Kom igen!
- Pappa, nej. - I tio år har jag försökt...
...med kärlek och förståelse. Men en fängelsecell kanske funkar bättre.
Pappa, nej.
Jag vill rapportera narkotikainnehav i ett hus jag äger.
- Pappa. Nej, pappa. - Nej, det pågår för fullt.
- Låt mig prata med någon. - Pappa.
- Kan du koppla mig? - Okej, vi åker till rehab.
Jag bryr mig inte om vad han gör.
- Men du ska dit. - Jag åker imorgon.
Inte imorgon. Idag.
Jag måste ringa jobbet. Och säga upp tidningen.
Sist jag åkte, dog alla mina växter för att ingen vattnade dem.
Pappa, snälla? Jag ska åka.
Albuquerquepolisen. Hur kan jag hjälpa till?
Lmorgon.
Hallå?
- Hallå? - Ursäkta. Det var ett misstag.
Imorgon.
Menade du allt det där?
Jag vet inte.
Om vi bara hade tillräckligt med pengar-
- så skulle ingen kunna bestämma över oss.
- Låt det ringa. - Nej, jag ska se vem det är.
Lugn, Holly. Det är okej, sötnos.
Lycka till. Han skriver säkert gärna ett...
Du, han är faktiskt här nu. Vänta lite.
- Vad är det? - En av dina...
Det är en gammal elev som vill ha ett rekommendationsbrev.
Okej. Tack.
Älskling, jag tror att bebisen är hungrig.
- Walter White. - Hallå, Walter White.
- Förlåt, jag vet inte vem... - Det är Jane.
Du vet, Jesse och Jane. Jesses "pundarflickvän".
Jaha. Visst, självklart. Det var verkligen länge sedan.
Gå undan så att du kan prata.
Visst. Jag tittar efter på en gång.
Hur fan fick du det här numret? Har Jesse gett dig det?
Jesse vill bara ha det som är hans. Varken mer eller mindre.
- Vad pratar du om? - 480000.
- Han har berättat om pengarna. - Han har berättat allt.
Så, vad håller du på med?
Är det någon form av utpressning?
Du ska ge Jesse vad som är hans. Ge honom det du är skyldig.
Det är inte utpressning. Det är anständigt beteende.
Jag kallar det utpressning.
Du ringer hem till mig. Du pratar med min fru.
Vill du bara veta hur mycket heroin du får för en halv miljon dollar?
Jag tar hand om Jesses pengar så länge-
- och han ska få alltihop... Han. Inte du.
...när jag tycker att det är lämpligt. Men jag finansierar inga överdoser.
Du kan säga, att när han är ren...
- När ni båda är rena... - Vet du vad?
Det är nog faktiskt utpressning.
För allt jag vet om dig, en högstadielärare-
- som langar knark med släkt inom nark otikapolisen-
- det skulle bli en bra story på nyheterna.
Lämna över Jesses pengar ikväll, eller så sänker jag dig.
Fan.
Han är lärare. Vad ska han göra? Ge dig ett B-?
- Skicka ut dig i korridoren? - Du kontaktar väl inte polisen?
Det behöver jag inte. Han betalar.
- Tänk om han inte gör det? - Jesse, det är dina pengar.
Du har rätten på din sida. Han är inte dum. Han betalar.
Vad är det med dig? Vill du inte ha en halv miljon?
Vill du avsäga dig dina världsliga tillgångar och gå i kloster?
Nej, men det här är inte riktigt min stil.
Och ärligt talat så är det inte din stil heller.
Han är faktiskt min partner.
Jag är din partner.
Det största landlevande djuret-
- bor i ett sammansvetsat matriarkat-
- lett av hjordens äldsta hona.
Blunda och sov nu.
Hon sover äntligen.
Vad gör du? Lär dig mer om elefanter?
Älskling, blöjorna är slut. Kan du åka och köpa nya?
Jesse. Inte du.
Skönt att se att du bestämmer.
- Hur vet jag att hon inte snackar? - Det gör du inte.
Du kommer aldrig mer att höra ifrån oss.
Du tänker inte klart, Jesse. Du begår ett misstag.
- Vet du vad det här är? - Det är massa pengar.
Det är frihet.
Det är att säga: "Jag kan åka vart jag vill.
Jag kan vara vem jag vill." Vem vill du vara?
Vart vill du åka? Sydamerika? Europa? Australien?
- Hör Nya Zeeland till Australien? - Nya Zeeland är Nya Zeeland.
Coolt. Det var där de spelade in "Sagan om ringen".
Vi kan väl flytta dit? Du kan måla.
Eller hur? Du kan måla slott och sådant.
Och jag kan flyga turister.
Okej. Nya Zeeland. Jag köper det.
Jag kan åka vart som helst, bara vi är tillsammans.
Men först måste vi bli rena. Inte för att någon annan säger det.
- Utan för vår egen skull, okej? - Ja, absolut. För vår egen skull.
Vi ska inte knarka bort allt det här, Jesse. Det ska vi inte.
I helvete heller. Vi är bättre än så.
Mycket bättre än så. Jag tycker...
Jag tycker att vi spolar ner det vi har kvar, och börjar på en gång.
Ja, det klarar vi.
Absolut.
Ursäkta.
- Vad får det vara? - En Fat Tire, tack.
Fan också.
Hej, älskling. Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag har varit i tre affärer redan, och alla har slut på blöjor.
Måste det verkligen vara för nyfödda?
Vi kanske kan gå upp en storlek och...
Okej, okej. Nej, jag förstår. Jag letar vidare.
Jag kör in på Wal-Mart nu, så... Ja. Okej, jag älskar dig.
Tack.
Herregud.
Bra jobbat.
- De har hittat vatten på Mars. - Ja, sannerligen.
Jag vet inte vad det gör för skillnad-
- men gud välsigne dem, de har hittat det.
Jo, faktiskt så...
Nu kan de separera väte från syre-
- och utvinna bränsle för bemannade rymdresor.
Vilket i princip gör Mars till en enorm bensinmack.
Så det är...
Ja, vi lever i en fantastisk värld.
- För vatten på Mars. - För vatten på Mars.
Så, vad har du fått? Flicka eller pojke?
- En liten flicka. - Så fint.
- Grattis. - Tack.
- Jag har en dotter. - Jaså? Hur gammal är hon?
Tillräckligt gammal för att veta bättre. Snart 27.
- Har du fler barn? - Nej, bara ett.
Jag har en snart 16-årig pojke.
Vilket åldersglapp, va?
Men han hjälper till. Han byter till och med blöjor.
Det är mer än vad jag gjorde i hans ålder.
Barnen växer upp fortare idag, tror jag.
Ja. Ja, kanske det.
Så, har du några råd?
Råd. Angående att ha en dotter.
Nej, inte direkt. Bara älska henne.
Jag menar, de är som de är.
Ja.
Jag har en brorson.
Han är... Jag menar, han är vuxen.
Man kan inte hjälpa dem, eller leva deras liv åt dem.
Men ibland blir jag så frustrerad.
Du vet? Gud, den där frustrationen i kombination med:
"Ja, det är faktiskt så att jag vet vad som är bäst för dig, så lyssna."
Men det gör de förstås inte.
- Vad gör man då? - Med familjen?
Ja. Familjen.
Man kan aldrig någonsin ge upp. Hur skulle man kunna göra det?
Jesse, det är jag.
Jesse, jag vill bara prata med dig.
Herregud.
Jesse.
Jesse, vakna. Vakna.
Nej, nej, nej.